Константин Величков
IV. Спомен

chitanka.info

Сега, кога се като дим пръсна

сънят на мойте младите години,

кога в гърдите — мрачна глъбина —

тъги бушуват и сърцето стине,

кога по пътя роза не цъфти

и ходя из прахът на светли страсти,

аз с сълзи спомням онуй тихо щастье,

което обещаваше ми ти.

мен гордост глупа пълнеше сърцето,

обърнах сляпо гръб на свойта чест.

За мойто упоение проклето

не стигна ли ме справедлива мест

и мога ли безгрешно от небето

да се оплаквам, дето съм злочест?

Издание:

К. Величков. Съчинения в пет тома. Подбор и редакция: Илия Тодоров. Български писател, С. 1986

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.